Viskam extra -5% nuolaida su kodu: PIGU (išskyrus vadovėlius ir pratybas)
Gabrielis Garsija Markesas (isp. Gabriel José de la Concordia García Márquez) – Kolumbijos rašytojas, žurnalistas, Nobelio literatūros premijos laureatas.
Rašytojas gimė 1927 m. kovo 6 d., Arakatakoje, Kolumbijoje, o mirė 2014 m.
„Šimtas metų vienatvės“ - Nobelio literatūros premijos laureato Gabriel Garcia Marquez knyga.
„Meilė choleros metu“ – žymaus rašytojo, magiškojo realizmo žanro meistro, Gabrieliaus Garsija Markeso (Gabriel Garcia Marquez) romanas apie viską nugalinčią ir laikui nepavaldžią meilę.
Šiuo metu neparduodama
Informuokite, kai prekę turėsitebalandžio 17 d., Meksike, Meksikoje.
Gabriel García
Márquez'as, vyriausias iš šešiolikos vaikų,
gimė Kolumbijoje, Aracataca mieste - bananų uoste Karibų jūros
pakrantėje. Kai Gabriel García buvo dar vaikas, jo tėvas,
prastai apmokamas telegrafo operatorius, persikėlė su žmona ir vaikais
į kitą miestą palikdamas Gabrielį žmonos tėvų globai. Su močiute
Gabriel García siejo ypač artimas ryšys. Ji pasakodavo jam
legendas ir padavimus, kuriuos vėliau rašytojas panaudojo daugelyje
savo knygų. O senelis - pensininkas, buvęs pulkininkas, pasakojo
anūkui begalines istorijas apie pilietinį karą ir savo jaunystę.
Po senelio mirties (1936 m.) Márquez'as trumpai mokėsi
Barranquilla, kur įgijo pakankamai žinių, kad galėtų lankyti jėzuitų
kolegiją Bogotoje. 1947 m. Márquez'as Kolumbijos universitete
įstojo į Teisės fakultetą. Tais pačiais metais
„Observer“ („Espectador“)
laikraštis Bogotoje išspausdino pirmąjį jo apsakymą
„La tercera resignacion“. Per kitus
šešerius metus tame pačiame laikraštyje buvo
paskelbta dešimt Gabriel García Márquez'o apsakymų.
1948 m., persikėlęs gyventi į Kartacheną, rašytojas tęsė savo
teisinį išsilavinimą po poros metų padėjo dirbti reporteriu
„Heraldo“ žurnale, kur turėjo savo skiltį
„Žirafa“. Vėliau Márquez'as vėl
grįžo į Bogotą ir tapo žurnalo „Observer“
(„Espectador“) reporteriu.
Pirmas
rimtas Gabriel García Márquez'o kūrinys paskelbtas 1955 m.
Istorija vadinosi „La hojarasca“. Tuo pat metu
savo žurnale Márquez išspausdino 14 straipsnių iš
jūrų stebėtojo gyvenimo, kuriuose atskleidė faktus apie kontrobandos
gabenimą Kolumbijos karo laivais. Šie straipsniai sukėlė tokį
skandalą, kad laikraštis buvo uždarytas, o Gabriel García
Márquez'as kaip buvęs žurnalo korespondentas liko be pragyvenimo
šaltinio ir buvo išsiųstas į Europą.
1958
m Gabriel García Márquez'as susituokė su Mercedes Barcha,
jie turi du sūnus - Rodrigo ir Gonzalezą. Rašytojas buvo
įsitikinęs, kad jų santuoka įvyko danguje. Jis dažnai juokaudavo,
kad Viešpats sujungė jį su jo žmona Mercedes dar prieš
atsiunčiant juos į žemę. Jie susitiko Kolumbijos mieste Sucre
šokių aikštelėje. Gabrieliui buvo 18 metų, jis studijavo
teisės mokykloje. Tai buvo meilė iš pirmo žvilgsnio ir visam
gyvenimui.
Dvejus metus Márquez dirbo Europoje kaip
laisvai samdomas žurnalistas, vėliau įsidarbino „Prensa
Latina“ - Kubos vyriausybės naujienų agentūroje, o
1961 m. persikėlė į Meksiką, kur pragyvenimui užsidirbdavo
rašydamas scenarijus, straipsnius žurnalams, o laisvalaikiu -
knygas. 1961 m. pasirodė apysaka „Pulkininkui niekas
nerašo“ („El Coronel ne tiene quien Le
escriba“), o po po metų apsakymų rinkinys „Los
funerales de la Mama Grande“.
Tačiau
finansinę sėkmę Gabriel García Márquez'ui pelnė 1967 m.
pasirodęs romanas „Šimtas
metų vienatvės“ („Cien anos de
soledad“). Pablo Neruda rašė, kad tai
„turbūt didžiausias įvykis ispanų literatūroje po „Don
Kichoto“. Pirmasis leidimas buvo parduotas per
savaitę. Peru rašytojas Vargas Llosa pavadino tai
„literatūriniu žemės drebėjimu“. Visi
romaną vadino Lotynų Amerikos prozos šedevru. Romanui buvo
suteikta daugybė prizų, rašytojas tapo Niujorko Kolumbijos
universiteto (JAV) garbės daktaru ir persikėlė į Barseloną
(Ispanija).
Nuo 1975 m. iki 1981 m., kol Čilėje valdė
diktatorius Pinochetas, Marquez'as Bogotoje leido politinį
laikraštį „Alternatyva“.
Kitas
garsus romanas pasirodė 1975 m. - „Patriarcho
ruduo“ („El Otono del Patriarca“),
vėliau „Meilė
choleros metu“ (1985), „Meilė
ir kiti demonai“ (1994). Daugelis rašytojo kūrinių
nėra išversti į lietuvių kalbą.
1982 m. Gabriel
García Márquez'as gavo Nobelio literatūros premiją.
2004 m. rašytojas, anksčiau atsisakęs bendradarbiauti su
Holivudu, pardavė jam teisę statyti filmą pagal knygą „Meilė
choleros metu“.
Daugelį metų Marquez'as turėjo rimtų
sveikatos problemų: 1989 m. jis susirgo plaučių vėžiu, 1992 m. jam
buvo atlikta operacija. 1999 m. atliekant tyrimus buvo rasta dar viena
onkologinė liga - limfomą. Marquez'ui JAV ir Meksikoje buvo atliktos
dvi sudėtingos operacijos ir paskirtas ilgas gydymo kursas.
Mirė rašytojas 2014 m. balandžio 17 d. Urna su jo pelenais
palaidota Kolumbijos Kartagenos mieste, buvusio vienuolyno „La
Merced“ vidiniame kieme.